ЛИНО ВЕНТУРА
във филма
МЪЛЧАЛИВИЯТ
Режисьор КЛОД ПИНОТО
Сценаристи ЖАН-ЛУ ДАБАДИ, КЛОД ПИНОТО
По романа на Франсис Рик "Странната птица"
Музика ЖАК ДАТЕН, АЛЕН ГОРАГЕ
Участват още: ЛЕО ЖЕН
СЮЗАН ФЛОН
РОБЪРТ ХАРДИ
и със специалното участие на ЛЕА МАСАРИ
Оператор ЖАН КОЛОМБ
Добре дошли в Англия, г-н Халяков.
Процесът на разпад на атома в конвенционалните атоми реактори
ще продължи да се нуждае от резерви на уран.
След прилива на оптимизъм в началния етап,
ние насочихме усилията си към контрола над ядрения синтез.
В този момент, господа, вие предизвикахте сензация
със създаването на първия ТОКОМАК - първия термоядрен реактор.
на чиито 4 прототипа се възхитихме през юли в института "Курчатов".
Сега на свой ред ние ще ви покажем първия британски прототип.
Това е машина, от която армията не се интересува.
И слава Богу, както казваме у нас.
РОЯЛ АЛБЪРТ ХОЛ Връчване на юбилейни медали
Към съветското посолство
Лондон е чудесен град. - Също като Ленинград.
Има хубави ресторанти. - В Сохо? И работят по цяла нощ?
Отдръпнете се!
Не стойте там! Благодаря.
Обадете се в посолството!
Какъв е проблемът? - Той иска да отиде с линейката.
Ранен ли сте?
Пита дали сте ранен. - Трябва да отида в болницата.
Господинът не иска да остави своя сънародник.
Тогава ще ви закарам с моята кола. - Благодаря.
Накъде, сър? - Знаеш ли болница "Св. Стефан"?
"Св. Стефан"... Да видим... Болница "Св. Стефан"...
Боя се, че не, сър.
А случайно да знаеш къде е Темза? - Темза? О, да. мисля, че знам.
Моля, побързайте! - Веднага.
След Уестминстърския мост отдясно е дворецът Ламбет.
Да, сър. - Там ще попитаме за пътя.
Да, сър. - Тръгвайте!
Простете, сър.
Чувате ли ме?
Съжалявам, но пациентът е с мозъчен кръвоизлив
и не бива да бъде безпокоен.
Каза, че има мозъчен кръвоизлив и не можем да го видим.
Искам да се обадя веднага в съветското посолство.
Елате.
Много съжаляваме. - Искаме да го видим.
Разбира се.
Морга
Преди официалните съболезнования приемете моите.
Благодаря.
Как така кремиран?
Нищо не знам, тъкмо застъпих на дежурство.
Казаха ми, че е в крематориума. - Кой се е разпоредил?
Нямам понятие. Не познавам никого, нов съм.
Къде е директорът на болницата? - В леглото. Знаете ли кое време е?
Къде е крематориумът? - Крематориумът?
Боя се, че сте закъснели. Всичко приключва мигновено.
Наистина е допусната грешка. Трябва да подадете жалба.
Ще изискаме разследване. Още днес.
Само попълнете формуляра.
Какъв формуляр?
Не искате ли да вземете прахта?
Приветстваме ви с добре дошъл във военното разузнаване.
Но се извиняваме за безцеремонната покана.
Сам разбирате, че операциите ни понякога се налага да се провеждат
без особени вежливости.
Тед, би ли затворил вратата?
Благодаря.
Казаха ми, че сте отказали поканата за уиски и пура.
Знам, че не пиете и не пушите.
Призовавам ви да зарежете това неучтиво поведение
и да приемете поне третото ни предложение.
Вашата свобода.
Уви, нищо вече не е безплатно в този вървящ към разруха свят.
Представете си, трябва да си плащам за пурата и за 30-годишното уиски!
Надали ще се изненадате, ако поискам известна компенсация.
за вашето завръщане на запад.
То не е просто посещение, а завръщане, нали?
Нали?
О, да, вие не говорите езика ни, нормално е.
Хауард, бъди така добър да обясниш на г-н Халяков
какво знаем за него. Може да му прочетеш досието.
Името ви е Кламен Тибер. Французин сте.
Роден сте на 27 септември 1924 г. в Дижон.
Учите се добре, но на 18 г. напускате колежа
и отивате в Англия като преправяте рождената си дата в документите,
което е забранено.
Успявате да постъпите на работа в отдел "Специални операции".
Нямате ли орден "Св. Георги"?
Няма ли?
Моля ви, нека продължим и да не се прекъсваме.
В досието ви в "Специални операции" е отбелязано, че...
притежавате отлична наблюдателност и светкавични реакции,
но същевременно имате изключително лош характер.
На 9 декември 1943 вие ръководите операция "Палинодия".
проведена без разрешението на вашите шефове,
но чийто успех ви донася кръста "Св. Георги".
Ето! Поздравления! - Доволен ли сте?
След войната се връщате във Франция и се местите от Дижон в Париж.
Там се влюбвате в една млада италианка.
г-ца Мария Менела.
Хвърляте се в учение, за да добиете професия и да се ожените за нея.
И така ставате физик.
Дотук няма грешка.
Жените се през 1951.
Ражда ви се син - Жан-Мари.
Той умира през 1960.
От 3 години вие сте в СССР.
Знаехте ли за това?
Паднал е от скала в Бел-ин-ан-мер през месец юли.
Вие сте от онези физици, които търсят в морската вода
източника на енергия,
който ще извади от употреба петрола, въглищата, атома.
Това, което ви прави изключително интересен за агентите на Изтока
е, че вие сте световно известен.
Вашият шеф проф. Куинси, известен в цял свят,
се пенсионира, без никога да бъде обезпокоен.
Той беше твърде... видим.
Но вие...
Какво правихте в онзи влак за Австрия през октомври 57-а?
Отивахте във Виена на международен конгрес по ядрен синтез.
Но не знаехте, че сте поели в съвсем друга посока.
Извинете.
Може ли запалката? - Разбира се.
ЗАЛЦБУРГ
Виена след 30 минути!
След половин час сме във Виена.
Откриват обезобразен до неузнаваемост труп
върху насипа на ж.п. линията между Мюнхен и Залцбург.
Така гласи информацията изнесена от тогавашната преса
според която вие сте били мъртъв.
Не за всички, за щастие.
На източната граница полицията проверява паспорта
на един съветски виончелист, придружен от съпругата си.
Паспортът е редовен.
Оттогава са минали 16 години. Първо 2 години в килия.
Отказали сте да работите заради вашия характер.
А след това 14 г. научна работа в института "Курчатов",
където постигате чудеса.
Заради тези чудеса сме изненадани, че руснаците поеха огромен риск
да ви пратят тук с научната си делегация.
Нима са забравили, че сте от Дижон?
Ето и цената на вашата свобода, за която ви споменах.
Сред британските техници, които утре ще заминат за СССР
по покана на института "Курчатов",
има някои, които ще пренесат в калъфа за четката си за зъби
или в капачката на писалката си държавни тайни,
които няма да останат тайна, ако ги предадат на руснаците.
Имахме два тежки случая с изтичане на информация,
а на третия аз ще бъда уволнен
и заменен от този господин, който дебне креслото ми.
Г-н Тибер, ние не знаем кои британски специалисти
ни предават от 3 години насам в полза на Изтока.
Но вие ги познавате...
защото знаете кой работи за вас.
Г-н Клеман Тибер,
ще бъдете ли така добър
да ни посочите тези хора?
Не.
Не ги ли познавате? - Познавам ги.
Тогава ни кажете кои са. - Няма.
Смея ли да попитам защо? - Защото искам да се върна в СССР.
Но това е невъзможно. Вие сте мъртъв.
Този път ние пазим трупа.
Разбирам.
Ако ви предам двамата, които работят за тях,
какво, мислите, че ще стане?
Ще се приберете във Франция свободен, с много пари,
с фалшиво име... - И с фалшив нос.
Защото ако аз изчезна днес, а вие заловите онези двамата утре,
те ще направят връзката, ще ме търсят и ще ме намерят!
И ще ме убият, независимо къде и кога!
Г-н Тибер, моля ви! Запазете спокойствие
и се поставете на наше място. - Да запазя спокойствие! Не!
Поставям се на своето място, а то е там - докрая!
Аз вече нямам избор. От доста време насам.
Щом знаете всичко за мен, трябва да знаете и това.
Не ми говорете за свободата иззад пурите си,
защото с куршум в тила човек не е свободен.
Знаете какво е КГБ, нали? Знаете, защото вие сте същите.
Като вас са, но в руски вариант. - Ако изляза оттук свободен,
отлично знаете, че ще бъда мъртъв, преди да стигна отсрещния тротоар.
Ще съм мъртъв и свободен, на 2 метра в западна посока.
Дори да мина по покривите, да се скрия в землянка
или в най-затънтеното селце в Мексико, те ще са там преди мен.
КГБ ще иска да ме убие за назидание.
Затова ми разрешиха да дойда на запад.
Те знаят, че най-добрият ми телохранител съм аз самият.
Изповедта би ни покърти.
Но въпреки това ви повтарям учтиво въпроса.
Ще ни предадете ли англичаните, които работят за лабораторията ви?
Самолетът за Москва тръгва утре в 9.
Много ще сгрешите, ако го оставите да излети с двама шпиони.
На какво се надявате?
Онези горе, въпреки че са англичани,
нямат никакво чувство за хумор. Те ще ви убият. Онези също.
Ние ще ви убием,
защото няма да имаме никаква полза от вас,
и защото ще се ядосаме.
Като вземете решение, натиснете звънеца.
На мен ми е все тая, но това е единственият ви шанс
и то минимален, както сам казахте.
Е, добре.
Да?
Оставете осветлението.
Това ли е всичко? - Да.
Добре.
Още половин час.
Самолетът излита в 9. След това времето е наше.
Каква полза да се инатите?
Не бъдете глупав!
Но това е г-жа Хардинг!
Последно повикване за полет 123 за Москва.
Г-жо Хардинг?
Бихте ли дошли с нас? - Но защо?
Няма да отнеме много. - Но самолетът...
Моля ви. - Извинете.
Г-н Джарвис, вие също. - Благодарим ви.
Повикайте лекар.
Може би вече е твърде късно.
ОБЕКТ ЗА УНИЩОЖЕНИЕ Х.
Останалото е в банка "Морган". Сметката е на името на Жак Ролан.
Надявам се, че името ви харесва.
Документите.
Заповядайте.
В паспорта фигурира и друго име. За всеки случай.
Изберете си. Харви може да ви даде съвет.
След войната ги усъвършенствахме.
Този.
Надявам се да са подходящи.
Има ли още нещо, което да направим за вас?
Повикайте ми такси.
Вече е сторено.
И, г-н Тибер...
Успех!
Френското посолство.
Не, карайте. Карайте!
Ей, вие!
Мога ли да ви помогна?
Какво правите тук?
Търся изхода.
Изхода? - Да.
Натам е. - Благодаря.
Извинете.
Закуска, господине? - Не, благодаря.
Внимание, внимание!
Пътниците за Амиен и Париж
да се качат на влак 404 на първи коловоз.
Митническите и паспортни проверки се извършват по време на пътя.
Господине?
Чаша "Кот-дю-Рон". - В обла ли? - Да.
Може ли да ползвам телефона? - Кабината е долу, без жетон.
Тибер - книжар
Моля?
Да? Кой го търси?
Господин... Харолд Холдън?
Сега ще попитам, не затваряйте.
Един чужденец ви търси г-н Тибер. Продава две книги на Фокнър.
Да ги донесе. - Не може сега.
Предлага среща в хотела си. В "Интерконтинентал".
Кажете му, че ще отида. Отсреща е.
БОРИС КОРОДИН
На 17 септември в театър "Шан-з-Елизе"
Чакайте. Искам да отида в театър "Шан-з-Елизе"
38-о място.
Заповядайте.
Благодаря.
ВЪЗМОЖНИ КОНТАКТИ В ПАРИЖ
РАУЛ БАСКЕ КНИЖАРНИЦА "ТИБЕР"
Г-н Холдън?
Очаквах г-н Тибер
Аз съм неговият приемник. Раул Баске.
Моля.
Г-н Тибер ми продаде книжарницата преди 6 години. После почина.
Работили ли сте с него?
Да.
Бихте ли ми показали книгите?
Господа?
КОНТАКТ
БАСТИЕН ГИША
ГИША
Да? Кой звъни? - Клеман Тибер.
Добър ден, Жан.
Всичко ще ви обясня. Бастиен тук ли е?
Не.
Бастиен ме напусна отдавна.
Женен е повторно в Германия.
Аз...
Ходих у вас, на стария адрес...
После открих този в указателя. Щяхте да излизате ли?
Да, но...
Жан!
Може ли да пренощувам тук?
Защо не се обърнете към полицията,
към... как се казваше... тайните служби.
Всички тези неща... Би трябвало да ви защитят.
Тези неща, както ги наричате, те ги знаят по-добре от мен.
В СССР имаше един англичанин.
Казваше се Робинсън, Беше биолог.
Бяха го отвлекли както мен.
Избяга от Москва с един италиански футболен отбор.
Не се разбра как го направи. Но това, което се чу, е,
че Скотланд Ярд го крил 2 години в един затвор в Челси.
а на края на втората година го открили удушен в килията.
Никой не протестира, защото всички действат като руснаците. Всички!
Бастиен имаше един приятел в съдебната полиция.
Не, Жан! В никакъв случай!
Той беше много нещастен. - Бастиен ли?
Вие бяхте най-добрият му приятел. Аз ви познавах твърде малко.
Дайте на мен.
Нямате ли родители? Ами да, книжарницата...
Баща ми е продал книжарницата и после е починал.
Ще отидете ли в Гренобъл?
Гренобъл...
16 години за цял един живот...
Нищо не е променено, откакто Мишел замина.
Сега, като останах сама, ще напусна този апартамент.
Тя умря.
Ще ви дам само едно одеало, топло е.
Мишел на колко стана? - На 25.
Почти се дипломира за лекар и е вече женен.
Станах баба.
?Жан, иска ми се да ви кажа... - Какво да ми кажете?
Мисля, че имате всичко необходимо. - Да, благодаря.
Жан!
Жан?
Смятате, че е още тук? - Когато излязох, още спеше.
Седнете. Ще проверя дали е в стаята.
Този господин е от НСС - специалните служби за...
Сутринта отидох при приятеля на Бастен и той ме прати при него.
Г-н Ша... Той се казва Ша. Г-н Клеман Тибер.
Казах ви да не го правите.
Знам, но го направих. И не сгреших.
Купих ви риза. Синя.
Не ми ли вярвате? - Не в това е въпросът.
Нещата не опират само до нас двамата.
Иска да каже, че не е длъжен да ви вярва. Трябва да отидете заедно в...
Управлението. Има някои въпроси, които...
Какво?
Иска да каже, че разследват... - Престанете да ми превеждате!
След 16 години все още схващам какво ми се говори.
Жан...
Учуден съм, че сте се върнали тук. Първо ще ви търсят в родината ви.
Мисля, че ме търсят навсякъде,
така че предпочитам да умра у дома. Първо си казах така.
Но вчера се случи нещо.
Може би открих разменната монета.
Вижте, ако им върнем някой техен, примерно някой важен шпионин,
в замяна те може да ме оставят на мира, нали?
Другия за мен. Това се прави, нали?
Да, но преди да върнем другия, трябва да го хванем. И кой ще е той?
Говорете, искам да ви помогна.
Съмнявате ли се в мен? - Във всички.
Е, тръгваме ли?
Клеман, ще се върнете ли?
Докарайте колата. - Тя е на ъгъла.
Ще изляза, щом бъда пред вратата.
Не искате ли да минем през канализацията?
Отпуснете се.
Внимавайте!
Нали виждате, че паркирам? Дръпнете се.
Слезте от колата.
Слезте.
Разменете си колите. - Какво?
Вие ще се качите в моята. Правете каквото ви казвам.
Хайде.
Влизайте!
Качвайте се!
Знаете ли, че единият ви фар не свети?
Не, но живея на близо.
Освободете пътя и спрете вдясно.
Ама че работа!
Виж го, дори не си е счупил очилата.
Службата за сигурност откри вашия човек от червеното такси.
Тази нощ в Париж. Паднал от 5-ия етаж на хотела си.
Поляк. Продавал чекови книжки, откраднати от един диспансер.
Това говори ли ти нещо? - Не.
Ще бъдете в Париж в 23 ч. От НСС ще ви чакат на перона.
Това, което мога да направя, е да ви взема шофьорската книжка.
Той говореше с вашия колега за размяна с някакъв човек.
С кого? - Не знам.
За това, че ако заловят някой руски агент, могат да го разменят.
Не разбрах добре. Няма ли да седнете?
Извинете.
Госпожо?
Г-жа Бергер? - Не.
Извинете.
Пак ли не искате?
Като мина във вторник, ще ти го донеса.
До скоро Колен.
Ето. - Нямам дребни.
Аз също, няма проблем. Благодаря. - Договорихме се за 150.
Не искате ли да ги развалим? Къде отивате?
Нали няма да ме разпитвате?
Не съм издирван престъпник, ако това ви интересува.
Имате си неприятности. - Да.
Мога да ви оставя по-нататък. Къде отивате?
Не знам.
Заповядайте. Едно кафе? - Не, приключих.
Имате ли хартия за писма? - Ще попитам.
Не исках да узнаеш. Никога.
Животът отмина, Мария и никога няма да се върне.
Поне за мен. Аз вече съм не съм от твоето време.
Но след всичко, което стана, сигурно си чула за мен.
Сигурно и полицията е идвала при теб.
Сигурно са приели изненадата ти за лъжа.
Или си мъртва?
Аз съм накрая на пътя си.
Дори реших да остана тук до края.
Докато дойдат да ме убият.
Надеждата ми за размяна, концертът на 17-и септември
е твърде далеч. А аз дори нямам доказателство.
Но вчера прочетох във вестника, че диригентът ще бъде утре в Женева.
Ще си опитам шанса за последно, макар че нямам надежди.
ГРЕНОБЪЛ
В програмата ни ще чуете
концерта на оркестъра на романска Швейцария
под виртуозното диригентство на Борис Кородин,
който ще ви предадем директно от Женева.
Концертът ще започне в 20.30 и ще продължи до 21.35.
В 21.40 Франи Флетчер ще ни представи...
Много време ли ви трябва, за да го смените?
Поне два часа. - Не е възможно!
1 час да намеря частта в Гренобъл и още един, за да обядвам.
Ако изобщо намеря частта.
Докато чакам, ще хапна нещо.
Все пак направете всичко възможно. - Разчитайте на мен.
Вземи симката и бягай. - Да, шефе.
Както винаги ли?
Може ли да звънна по телефона? - От канцеларията, г-н Грия.
Моля ви, още малко хляб.
Знам...
Знам от два дни.
От полицията дойдоха вкъщи и...
Как ме откри тук?
Д-р Грия те видял в сервиза... и ми се обади.
Нещо за госпожата?
Не, благодаря.
Не живееш ли вече в Монфльори?
Знаеш ли... Жан-Мари...
Разбрах.
Ти... омъжена ли си?
Омъжила си се повторно? - Откъде знаеш?
Сутринта бях пред лицея.
Полицаите ми дадоха един телефонен номер за теб.
Трябва да се обадиш, Клеман.
Става дума за живота ти.
Вярно ли е това, което казват? - Какво казват?
През цялото време, докато си бил там...
Той беше много...
Накрая се омъжих за него.
После се роди детето и...
Но сега не знам какво да правя. - Нищо.
Нищо не трябва да правиш.
Исках да ти го кажа в едно писмо. - Кога?
Вчера.
Но след това дойдох тук.
Нищо няма да правиш, Мария.
Ще продължиш живота си както досега.
Това е...
Това е твоят живот.
Ще продължа... А ти?
Аз ще се оправя.
Остарял съм, нали? Позна ли ме? - О, да.
Господинът няма ли да си допие кафето?
Той си тръгна. - Как така?
Това е сметката.
Дайте я.
Можете ли да шофирате?
Елате, искам да поспя.
Дайте ми това.
Добър ден, господине. Документите, моля.
Благодаря, може да тръгвате.
Телевизия на Романска Швейцария
Сега ще предадем пряко от Женева
концерт за цигулка и оркестър в ми мажор от Йохан Себастиан Бах,
под диригентството на Борис Кородин
и с участието на Таня Вебер - цигуларка.
Начало след 5 секунди.
Господине, какво обичате?
Господине!
Колко ще продължи предаването? - Около час. Защо?
Дошъл съм при г-н Кородин. - Изчакайте го оттатък.
Предпочитам да го почакам в хотела. Не знаете ли къде е отседнал?
Ти знаеш ли? - В х-л "Президент", както винаги.
Благодаря.
Къде е телефонът? - Вдясно.
305-и апартамент. Г-н Кородин.
305-и ли търсите или г-н Кородин? - Г-н Кородин.
Той е в 842-и. Свързвам ви. Втора кабина.
Говориш 10 минути по телефона а уж съм закъснявала!
Госпожице?
Не мога да си отворя вратата. - Кой апартамент?
842. - Сега ще видя.
Нищо чудно, ключът ви е от 833-и. Ще ви отворя с моя.
Ето. Приятна вечер.
Ще ви донеса ключа. - Благодаря.
Сложете си очила. Това е ключът от 833-и, а сте го дали на 842-и.
Странно!
В момента 842-и дирижира концерт на Бах по радиото.
Аз му отворих. - Отворили сте му?
Сега ще чуете "Епохата на барока",
съвместно предаване от Цюрих, Берлин и Рим,
представено от Франц Флетчер.
КГБ заповядва незабавно да се ликвидира Х13
движещ се със син фият 642 JК 21
Това е фишът на Жан Ролан.
Ето, вижте сами.
Сигурно си е в стаята.
Пералня
Национална служба за сигурност
Изпратих копия за дешифриране. - Но какво дешифриране?
Да беше сложил в плика и упътване.
Казва, че от 20 г. диригентът пренася информация в партитурите.
Май плановете на Конкорд са преминали оттатък по този начин.
В 24 такта.
Така твърди той. - Луд човек.
Не пушете тук, драги. Знаете ли къде е?
Казва, че ще се покрие, докато не задържим диригента.
Ако арестуваме Кородин, руснаците трябва да се съгласят на размяна.
Какво е това? - Нищо.
Хартията е австрийска и това е водният знак.
Питахте ли в Лондон за него? - Разбира се. Не са го и чували.
Кога е концертът на Кородин? - Днес в три.
Господинът е застраховател. Иска да види къде е открита колата.
А кучето? - Още не е намерено.
Защо просто не дойде да ни каже:
"Обискирайте багажа на Кородин, и го арестувайте",
вместо да ни праща писма? - Щяхте ли да му повярвате?
Той няма вяра никому.
Нищо.
Три часът е. Не сте ли гладни? - Да. - Не.
Край. Нищо. Опитахме всичко.
Това, което забелязах, е, че липсват нотни трайности -
там, където трябва да са бели, нотите са черни.
Но това няма отношение. - Как така няма?
Лаборатория "Сигма" е заета. - Освободете я!
По колите! Веднага!
Те знаеха, че Кородин е изгубен, затова не убиха Тибер.
Размяната стана на 15-и ноември в 5 ч. и 10 мин.
в планината край Нойнкирхен, на австрийската граница.
Мария научи за това от вестниците,
но никога повече не чу нищо за Клеман Тибер.
А дори да е чула, не го сподели с никого.
Превод Мая Илиева
Редактор Жанет Радулова